Vi håber, at vi en dag vil kunne bekæmpe goa'ulderne ved hjælp af dette materiale.
- Hvad er det? - Trinium.
Kaptajn Conner og SG-11 opdagede det på en rutine-opdagelsesmission
på planeten PXY-887.
Det har jeg hørt om.
Det siges at være 100 gange lettere og stærkere end stål.
Det er rå-trinium, for skrøbeligt til fabrikation på grund af dets urenheder.
Vi har bedt SG-11 om at uddrage flere trinium-prøver fra planeten.
Her til morgen er de 48 timer forsinket til den ugentlige kontrol.
Det er på tide at finde ud af hvorfor.
Er der konstateret liv på planeten?
Ikke ifølge den indledende undersøgelse foretaget af UAV.
- Men, det er jo en stor planet. - Det har du helt ret i.
Conners folk har kun udforsket området et par kilometer væk fra lejren.
De har ikke registreret radiosignaler eller elektromagnetiske signaturer.
Ikke noget tegn på levende væsener overhovedet.
Et rumskib er på vej tilbage!
- SG-11 er vendt hjem. - Jeg håber de har en god undskyldning!
- Er alle i god behold? - Øh...
...næ.
Nej.
Åh nej.
Vi er næsten klar til at tage af sted. Er du sikker på, du kan klare dig?
Jeg er jo ikke død, Kaptajn.
Kan bare ikke bevæge mig de næste par dage.
Hvis ikke det skudsikre glas havde bremset dem...
Hold nu op.
- Rumvæsner gennemhuller mig altid. - Det må man sige.
Måske interesserer det dig at få at vide, at pilen var lavet af en indianer
i et avanceret design.
Vores første test har vist, at den var lavet af rent, bearbejdet trinium.
Hvis der er indianere på denne planet, så er de nået langt teknologisk set.
Vi kom bare og startede minearbejdet.
Jeg har lige talt med Pentagon.
Selv om det er vigtigt for dem at finde SG-11,
ønsker de at undgå at genere de indfødte yderligere.
Eller rettere: De vil ikke risikere at miste trinium'et.
Du skal derfor forhandle med dem for at opnå en minekontrakt.
Starten på vores forhold var ganske vist lidt uheldig.
Men materialet er så sjældent.
Kaptajn, eftersom du nu overtager kommandoen på SG-1 på denne mission,
har mine overordnede bedt mig minde dig om at være diplomatisk.
Javel.
Præcis som jeg selv ville være.
SG-1, prøv nu.
- Sam? - Oberst?
Første kommando.
Genialt.
- Jeg skal gøre mit bedste. - Det ved jeg, du vil, Kaptajn.
Tak.
Kaptajn Carter, Jeg er nu uden for eksplosionsområdet.
Det virker øde. Jeg vil udforske det nærmere.
Bekræfter, at vi er på stedet nu.
Kaffen er kogt tør.
"...for øjeblikket uddrages i gennemsnit 47 pund trinium pr. Dag."
"For at firedoble vores produktion, som ingeniørerne har bedt om..."
Det er en bestilling fra Kaptajn Conner. Han stopper midt i sine sætninger.
Det ser ud til, at alle er holdt op med det, de var i gang med, og har forladt stedet.
Jeg fandt ingen tegn på kamp på eksplosionsstedet.
Til gengæld førte et par fodspor mig hen til to adskilte detonatorer.
Den første var afvæbnet, men det var den anden ikke.
SG-11 blev overrumplet, før den anden ladning eksploderede.
Det var min første konklusion, men der var ingen fodspor, der ledte væk fra minen.
Det er, som om de forsvandt fra det sted, hvor de stod.
Uhyggeligt.
Jeg er sikker på, jeg hørte noget.
- Spøgelser? - Jaffa tror ikke på sådan noget.
Lad os lede efter mere konkrete spor.
Kaptajn Carter!
Trinium. Ligesom pilen.
Kan du oversætte det, Daniel?
Det er et stamme-symbol.
Det ligner Central Coast Salish-indianernes stil.
Det er om deres oprindelse.
Denne fortæller om, hvordan de blev taget med fra en fjern planet af onde herskere.
Lfølge denne figur var de onde herskere jaffa'er, som borftørte dem fra Jorden.
Så dette var engang en Goa'uld-planet?
Nå, ifølge denne blev goa'ulderne udryddet af Xe'Is,
som har beskyttet dem lige siden.
- Xe'Is? - Salish-indianernes mægtigste ånd.
På Jorden er han ifølge traditionen en god ånd, repræsenteret af denne ravne-figur.
Hvad?
En ulv.
Der!
Den var lige der.
- Det hørte jeg. - Det gjorde jeg også.
Teal'c?
Øh...
Hej.
Vi var lige ude og strække vores ben.
Hvis vi er fanger, er det et godt tegn, at Conner og SG-11 også er det.
Denne bolig er et mærkeligt fængsel.
Det ved jeg ikke.
Disse vægge er lavet af fleksible trinium-fibre.
Den er garanteret vandtæt, og utrolig stærk.
Der er helt utroligt, at de har været igennem så stor en teknologisk udvikling,
og alligevel formået at bevare deres livsstil.
På den anden side har vi ikke fundet nogle produktionsanlæg.
Der burde være synlige tegn på produktion.
Tja, på Jorden migrerer Salish-indianerne alt efter, hvad årstid det er, så...
Gad vide, hvor langt vi er fra minearbejdernes lejr.
Et par dages rejse til fods.
Jeg hedder Tonane.
- Kaptajn Samantha Carter. SGC. - Det var et langt navn.
- Ok. Hvad med Sam? - Sam.
Det her er mine venner. Dr. Daniel Jackson...
Skal jeg sige Doc?
- Kald mig bare Daniel. - Jeg hedder Teal'c.
Ånderne siger, at du har en dæmon indeni, Teal'c.
Dæmonen er ikke farlig for dig. Det lover jeg dig.
Normalt ville jeg sætte stor pris på det.
Hvordan kan jeg stole på dit ord? Vi har jo kun lige lært hinanden at kende.
Vi ønsker ikke at gøre dig noget, Tonane.
Hvis I ikke vil gøre os noget, hvorfor tog I så våben med?
Selv-forsvar. Vores venner er forsvundet. Vi er ude for at finde dem.
De er sammen med ånderne.
- Vil det sige, at de er døde? - Nej, nej, nej.
Med ånderne.
Nå... ånderne.
- Kender I ikke ånderne, Sam? - Jo, vi kender ånderne.
Vi kender helt sikkert ånderne.
Men der er så mange af dem i skoven. Hvilke ånder er de sammen med?
Sikkert Xe'Is. Måske T'akaya.
Er vi fanger?
Nej. Det står jer frit for at tage af sted, når I ønsker det.
Må vi få vores våben tilbage?
Selvfølgelig.
Lige én ting til, Tonane. Vores venner.
Da vi vendte tilbage fra vores vinter-lejr, så vi, jeres venner forsøgte at tage ke'et.
- Ke? Du mener trinium'et? - Det var, hvad din ven kaldte det.
Efter at Xe'Is fangede dine venner, bad han mig skyde en pil
gennem den stående vandring, som en advarsel til dit folk.
I forstod det ikke.
Jo, det gjorde vi skam, men selv om vi bliver advaret,
lader vi ikke vores venner i stikken.
Jeg kunne præsentere jer for Xe'Is og forklare ham, at det var en misforståelse.
Så, vil du føre os hen til det sted, hvor vores venner er?
Jeg ved ikke, hvor jeres venner er, men det gør Xe'ls helt sikkert.
Der kan vel ikke ske noget ved at spørge, vel, Sam?
Nej, det har du ret i.
Tonane er helt klart overbevist om, at ånderne er skyld i hans handlinger.
Ja, det virker bestemt sådan,
men er det den eneste måde at få SG-11 tilbage på, så bør vi lade ham gøre det.
Lige meget hvor vi tager hen, er der ganske givet en form for ceremoni.
Det kan endda være, de vil bede jer om at danse.
Men lige meget hvad det er, lige meget hvor latterligt det måtte virke,
så prøv at lege med.
Det skal vi nok.
Tonane! Øh, jeg tænkte på...
Hvordan er det nu I fjerner urenhederne fra ke'et, så det ikke falder fra hinanden?
Tja, først beder vi ånderne bede bjergene om ke'et.
Hvis bjergene er i godt humør, kaster de ke I floden.
Floden renser ke'et indtil det skinner.
Og så tager vi det ud af floden og former det på den måde, vi ønsker.
Aha.
Vent. Skal du ikke udføre en ceremoni-dans eller sådan noget?
Min grand-oldefar plejede at kalde på ånderne på den måde,
men en dag sagde Xe'Is blot: "Kald på mig ved at sige mit navn!"
Så det gør vi nu.
Kaptajn Carter.
T'akaya, min ven. Wauv, din frakke skinner smukt i dag.
Lidt smiger gør underværker, Sam.
Wauv, sikke store øjne du har.
Spørg hende om dine venner.
T'akaya...
Hvor tror du, vores venner...
- Hun er lige der! - Jeg kan kun se en ulv, Tonane.
Et... smukt dyr, ingen tvivl om det, men ikke en ånd.
Du kan heller ikke se vinden, Sam, men du ved, den er der.
Du kan høre den, du kan føle den.
Du kan se, hvordan den påvirker træerne.
Det er det samme med ånderne.
Du ser en ulv...
...men det er T'akaya.
Tonane, er... er det Xe'Is?
Ja, det er, Daniel.
Xe'Is...
Vi vil ikke gøre dig eller Tonane ondt.
Vi undskylder de misforståelser, der har været mellem dig og vores venner.
Vi ville blive meget taknemmelige, hvis du satte dem fri.
Hørte du det?
Jeg er næsten sikker på, at han sagde han ville sætte dem fri.
Det tror jeg også.
Var det hvad du hørte, Sam?
Hm, jeg hørte noget lidt andet.
Jeg forstod, at han ville tænke over det og vende tilbage til os med sit svar.
- Lige præcis. Det var det jeg hørte. - Er du sikker? Han sagde jo bare...
Daniel, glem det. Lad os bare lade fuglen tænke over det.
Kom nu. Tonane, har du noget imod, hvis vi ser os lidt omkring
mens Xe'Is beslutter sig?
Nej, det er fint.
Xe'Is indhenter os bare.
Det var sørme hurtigt.
Det hørte jeg ikke?
Xe'Is har imødekommet jeres anmodning.
Dine venner vil blive frigivet.
Sagde han hvornår?
Kaptajn Carter.
Kaptajn Carter?
Hvordan føles det at se vinden, Sam?
Nå, hvor har du så været de sidste 48 timer?
Det... kan jeg ikke sige.
Det sidste, jeg husker, er, jeg var ved at skrive en anmodning om mere sprængstof.
Og pludselig gik jeg ud af den her tåge, og så var du lige foran mig.
- Og det var så det! - Ja.
Bortset fra, mit hoved føles, som om jeg var kommet tilbage fra en tre-dages orlov.
- De må have bedøvet os. - Ligesom os.
Goddag, Kaptajn.
Jeg håber, du stadig er ved godt mod.
Du...
Tonane.
Kaptajn, det her er Tonane. Han er vores ven.
Han sagde, han bad jer stoppe eksplosionerne. Er det sandt?
Ja han har, men vi havde allerede placeret to eksplosive ladninger.
Jeg bad ham vente til efter eksplosionen, så kunne vi snakke om det!
Han gik bare.
Ok. Det er ikke så vigtigt lige nu. Vi kan gemme det til rapporten.
Tonane, måske kunne vi tage den samtale,
som Kaptajn Conner skulle have haft med dig tidligere.
- Om at tage ke fra bjergene? - Ja.
Det er ikke op til mig, Sam. Du må spørge de ældste i min landsby.
Jeg er ked af det.
Sam, vi ved godt, at du ikke mener noget ondt med det
at du kun ønsker at uddrage ke'et.
Men dine metoder er voldelige og forurenende.
De gør ikke bare vores stamme vrede, men også vores ånder.
Hvorfor kan du ikke slå dig til tåls med det ke, som ånderne sender ned ad floden?
Vores folk har formodentligt brug for mere end det, der er i floden.
Men vi ønsker ikke at begrænse jeres forsyning.
Vi har faktisk andre minedrifts-metoder, der er mindre destruktive.
Måske kunne Tonane tage med jer tilbage gennem den stående vandring,
og se de metoder, du hentyder til.
Åh ja, det er en god løsning. Hm...
Har folk fra jeres stamme nogensinde rejst gennem ringen før?
Ånderne siger, det er for farligt.
Så farligt kan det ikke være.
De er i live.
Og jeg elsker at rejse.
Perfekt. Så er det en aftale.
De ældste i Tonanes landsby er gået med til at lade ham komme med tilbage
og undersøge de alternative minedrifts-metoder, så her er vi.
Det lyder sjovt. Jeg er ked af, at jeg gik glip af det.
- Godt klaret, Kaptajn. - Tak.
- Hvordan går det med... - Helt fint.
Jeg troede, I ville vise mig jeres minedrifts-metoder, George.
Det vil vi også, men først en kort lægeundersøgelse.
George?
Tonane, det her er Oberst Jack O'Neill.
- Jack? - Ja, kald mig bare Jack.
Det er mig en ære at møde dig.
Jeg ved, det ser mærkeligt ud, Tonane, men det er ganske ufarligt.
Selv vores egne folk bliver undersøgt.
Du skal ikke være bange, Tonane. Det gør ikke ondt.
Vær sød at stoppe billederne.
Denne metode er lige så forurenende og ødelæggende som de andre.
Det er kun første del af processen, Tonane.
Bagefter genopretter vi jordens naturlige system, planter træer igen.
Jeg er overbevist om, at vores metode er bedst.
Og med det mener du?
Jeres ånder skal blot bede bjerget om at sende stoffet ned ad floden til jer.
Ja, Jack.
Det er den bedste metode, og den eneste måde vi vil tillade jer at tage ke'et på.
Javel.
Måske kan dr. Jackson vise dig rundt i resten af vores anlæg.
- Det vil du helt sikkert finde interessant. - Øh, ja.
Jeg kunne også tænke mig at vise dig billeder af dine forfædre.
- Forfædre? - Lh ja. Det kommer måske som et chok
men vi mener, at din grand-grand-grand- grand-grand-grand-oldefar
stammede herfra.
- Herfra? - Ja, nu skal jeg vise dig noget.
Nå... han har taget sin beslutning.
- Det var ærgerligt. - De tilbyder at dele trinium'et med os.
Stoffet er skyllet ned over bjergene igennem århundreder.
Det er måske nok til at tilfredsstille Tonanes stammes behov
men ikke nok til at anvende det i praksis.
Derfor har jeg fået ordre til at overveje andre alternativer.
- Alternativer? - Det er skam ikke negativt, Kaptajn.
NID har fremlagt et forslag til Pentagon, som går ud på, at når
Salish-indianerne migrerer sydpå, så kan vi sende et nyt SG-hold op til planeten
og atter uddrage prøver, og tage af sted igen, før Salish-indianerne vender tilbage.
- Mener du, at vi skal stjæle det? - Det har jeg det ikke godt med.
Jamen, de frigav os jo sidste gang.
Hvis de igen opdager vores minedrift på bjerget, vil de nok ikke være så large.
Jeg bryder mig ikke mere om at lyve for Tonanes folk end du gør.
Men næste gang goa'ulderne angriber, er det ikke sikkert, vi er så heldige.
Vi skal mobilisere så mange militære fordele som muligt. Betyder det trinium...
Jeg er enig i, vi har brug for trinium, men der må da være en alternativ løsning.
Er der overhovedet nogen i Pentagon eller længere nede i hierarkiet
der bekymrer sig om de indfødtes rettigheder, og om at gentage tidligere fejl,
de kedelige, irriterende moralske ting?
Så er det nok, Oberst.
- Med forlov, General, han har ret. - Hvad så? Det har jo virket før...
Jeg er blevet forsikret om, at det kun
vil være en lille indledende operation, som er mindre skadelig for bjergsiden.
Hvad de ikke får at vide, kan de ikke have ondt af. Sådan bliver det.
Hvor sødt.
Oberst, vi burde gå ind igen...
- Han er meget oprørt. - Ja.
Det er jeg også.
Jeg havde et møde, Kaptajn. Var der andet?
Ja.
Situationen er som forventet.
De har tænkt sig at snyde vores ven Tonane.
Nu er det tid til at vise jordboerne åndernes magt.
Kode ni! Kode ni!
Kom nu! Lad os så komme af sted!
Shit.
Kode ni! Kode ni! Dette er ikke en prøve! Jeg gentager...
...ikke en prøve!
Hvad betyder den lyd, Daniel?
Øh, den betyder, at...
...jeg skal vise dig en del af lejren, som de fleste sjældent får at se.
- Åh nej, hvad sker der! - Undskyld.
Er vi de eneste, som er nået hen til våbenlageret?
- Det ser sådan ud. Hvorfor dog kode ni? - Tag en dyb indånding.
SG-11 danser rundt, vifter med armene og får vores folk til at forsvinde.
- Så vi fik ikke sendt SG-11 tilbage? - Det tror jeg ikke.
- Hvor er Tonane? - Med Daniel. I arkiverne.
- Hvor blev der slået alarm? - I laboratoriet.
- Oberst. - Warner?
- Gangene og laboratoriet er tomme. - Hvad skete der?
Tonane kom ind i sygeafdelingen,
vinkede og fik alle til at forsvinde.
Jeg gemte mig og trykkede på nødknappen, da han gik.
Hvad med Conner og hans gruppe?
Det er Tonane, vi skal finde. Det er ligegyldigt med de andre.
Ligegyldigt?
Så, hvem er du?
Hvad siger du? Dr. Warner.
Det... tror jeg ikke på.
Jeg er en af Tonanes skytsånder, Oberst O'Neill.
Hvis du ved, hvor han er, så tag mig med hen til ham.
I modsat fald, hvis du skader ham eller mig...
...så vil jeres folk aldrig blive sendt tilbage til jer.
Vi tager ikke godt imod trusler.
Det gør vi heller ikke.
Du... vil blive... straffet... for det her.
Ok. Lad os få ham...
...den... tilbage til sygeafdelingen.
Alt er som det skal være, luftfolk. Hun er med mig.
Jeg har mistet kontakten med Xe'Is.
- Er Tonane blevet fundet? - Ikke endnu.
Bliv her og behold din General-identitet.
Ingen må forlade stedet.
Jeg vil finde Xe'Is og Tonane.
Hvis vi mister forbindelsen...
...så ødelæg dette sted...
...og tag hjem med de andre.
Nå, jeg var i gang med at forklare, at dette er, øh, et lagerrum,
og at grunden til, at vi opbevarer ting, er, så vi altid har dem lige ved hånden.
Kan jeg tage hjem nu?
Ok, Tonane, jeg vil ikke lyve for dig.
Vi har et problem. Vi er nødt til at finde Jack.
Ok.
Han er ikke herinde.
Nej.
- Mon han klarer sig? - Det er svært at sige.
Det eneste rigtige tegn vil være, når han er stærk nok til at få os alle til at forsvinde.
- Jack? - Daniel?
- Er du dig selv? - Ja. Er du?
- Hvad? - Det er lige meget.
Tonane, vi er nødt til at snakke sammen.
Daniel siger, du har nogle problemer. Måske burde jeg tage hjem.
Øh...
...vent lidt endnu.
Vores folk forsvinder i hele lejren, og det har noget at gøre med dig.
Vidste du, at Conner og SG-11 i virkeligheden er aliens?
Hvad er aliens?
Kom her.
Det er en alien.
Men det er samtidig en af jeres ånder.
Sandsynligvis Xe'Is.
Xe'Is, er det dig?
Hvis det var ham, ville han formodentlig svare, Jack.
Hvor jeg kommer fra, var der væsner, der lod, som om de var guder,
så de kunne besejre mit folk og regere med frygt.
Måske er det dine ånders måde at opføre sig på.
Det gør mig ondt for dit folk, Teal'c.
Men mine ånder er ikke onde.
De regerer os ikke. De beskytter os.
Tonane.
Det er Xe'Is.
Og lige nu prøver han at erobre denne lejr.
Jeg vil vide hvorfor, og hvordan han kan stoppes.
De ånder, jeg kender, ville ikke behandle dit folk sådan...
...medmindre du gjorde noget for at true mit folk.
Gør du, Jack?
For hvis du gør...
...er der ingen mulighed for at stoppe dem.
Xe'Is og T'akaya og de andre ånder...
...de vil ødelægge jer.
Jeg har hørt, de ikke ødelægger lejren, før de har fundet Tonane.
Vi må overbevise de aliens om, at vi ikke vil forsøge at uddrage deres trinium.
Men nu blev vi jo opdaget, da vi var i gang med at lægge planer bag lukkede døre.
Jeg kan ikke se, hvordan vi vil kunne overbevise dem om, at vi er ærlige.
Jeg mener, helt ærligt! Vi skød jo én.
Hvis der er andre, bliver det ikke nogen lang samtale.
Ok. Hm, vi kan altid spørge landsbyens ældste.
Fortæl dem, hvad der er sket.
Du mener... tilstå?
Ja, ok.
Du og Teal'c kan tage tilbage.
Prøv at se, om I kan få dem til at tale med ånderne for os.
Tonane.
Det er... tid til at sige sandheden.
Nej.
Bare lad mig prøve at tale med hende først.
Vent her.
T'akaya.
Før du... får mig til at forsvinde...
...eller bider mig...
...hør...
...hør nu lige på mig.
Vent, vent, vent! Jeg ved, hvor Xe'Is er.
Hvor?
Hvor er Xe'ls?
Lov mig at lade mig tale færdigt.
Det er muligt, at han stadig lider af zat-geværets effekt.
Det tror jeg ikke, Kaptajn.
Han vil gerne undgå at blive iagttaget offentligt.
- Nå! - Nej! Jack!
Det er ok.
Lad dem bare passe på Xe'Is.
Hvordan kan jeg vide, at du virkelig er Daniel?
Fordi...
Ja. Ok.
Tak.
- T'akaya, ødelæg lejren. - Vent!
Du lovede at lytte.
"Hvad de ikke ved, har de ikke ondt af." Var det ikke det, jeres leder sagde?
Deres løfter har ingen værdi.
Så det ville mine heller ikke have, hvis jeg gjorde, som du bad om.
Jeg har givet dem et løfte,
for at vi kunne redde dit liv.
Jeg lytter,
men jeg garanterer ikke, at dine ord vil overbevise mig om, jeg ikke skal straffe jer.
For hvad?
For at prøve at snyde Salish-indianerne og stjæle vores ke.
Og for at forsøge at ødelægge den tillid, der hersker...
...mellem Tonanes folk og mit eget.
Ok.
Jeg giver dig mit ord på...
...at vi vil opgive dette... minedriftsprojekt.
Selv hvis vi kunne stole på dig...
...ville dine overordnede ikke kunne overbevises af din ed.
Så lad være at stole på mig.
Luk jeres stjerneport.
Ingen vil kunne komme til jeres planet, medmindre I tillader det.
Stjernerejser er ikke til nogen nytte for os.
Lad os lukke porten.
Det udvisker ikke det andet fejltrin.
Hvad? At fortælle Tonane, hvem I er?
Helt ærligt, I har ladet, som om I var guder.
Er det, det du tror, vi laver?
Da vi sendte goa'ulderne bort fra vores planet for 1000 år siden...
...tilpassede vi vores form til Salish-ånderne...
...så vi kunne beskytte dem og eksistere side og side med dem i harmoni,
...uden at blande os i deres naturlige udvikling.
Og nu er harmonien ødelagt på grund af jer.
Med tiden, vil de frygte os og bruge det ke, vi spreder ud over floderne...
...til at smede våben til at bruge mod os.
Nej.
Det Salish-folk du ærer så højt kommer fra denne verden.
Selv nu sætter de mere pris på den naturlige verden end på teknologien.
Stol på dem.
Hvis I virkelig respekterer Tonanes folk,
så burde I ikke fremstå som deres ånder.
Stol på dem.
Vores ven Tonane er klog.
Og det er vores ven Jack også.
Det er han.
Tonane, Xe'Is.
Xe'Is, Tonane.
Så du er Xe'Is.
Og jeg er T'akaya.
Vi er beærede over de navne, dine forfædre har givet os.
Nu ser du os i den ægte udgave.
Men vi kan forvandle os om til flere forskellige former.
Vores venner fra denne verden kalder os aliens.
I kalder os ånder.
Fra nu af, Tonane,
kan du og dit folk se os i den udformning, I bedst kan lide.
Du har altid været sød ved mit folk.
Så... hvad I selv helst vil.
Jeg tror, denne udformning vil gøre os glade.
Betyder det, at jeg kan tage hjem?
Øh...
Ja. Det tror jeg det gør.
Farvel, Jack.
Øh, vent!
Hvad med vores venner?
Jeres venner er lige ved siden af jer, Daniel.
Oberst O'Neill?
Hmm...
...jeg forklarer det hele for dig senere.